Markus Zusak: Kradljivica knjiga
Slojevita, mračna, životna, ali prelijepa – to su riječi kojima bi se dala opisati Kradljivica knjiga. Riječi postavljene na pravo mjesto i likovi koji zadiru u srž naših bića čine je remek-djelom suvremene književnosti, no ne čini je samo to odveć posebnom. Zusakov je stil pisanja sličan dirigiranju orkestrom, a u ulozi dirigenta pronaći ćete se upravo - Vi.
Kradljivicu knjiga upoznao sam na prvoj godini studija i to sasvim slučajno – sudim naime knjige po koricama (mea culpa, mea maxima culpa), a jednostavnost me korica knjige na jeziku izvorniku očarala – no otad je ova knjiga poveći dio moga života. Zašto? Skratit ću priču o tome referirajući se pritom na prijateljicu koja je knjigu opisala sljedećim riječima: „Lik kradljivice knjiga tako podsjeća na maloga princa...“ I doista je tomu tako. Doduše, to su dvije suprotne priče i dva suprotna lika s dvama suprotnim životnim putevima, a valja spomenuti i sasvim drukčije životne suputnike, ali jedan im je cilj zajednički: vratiti se doma – mali princ na svoj asteroid i svojoj ruži, a kradljivica knjiga ljudima koji čine njen svijet. Upravo je taj svijet okosnica radnje; suživot ljudi i riječi nerijetko završava kobno, ali u ovoj knjizi riječi su lijek za zacrnjene umove. I u tome se lijeku, začudo, pronašla naša pripovjedačica – Smrt.
Prvo boje. Potom ljude. Tako ja obično vidim stvari. Ili bar pokušavam.
Ako ste se ikada zapitali kako bi to bilo doživjeti Drugi svjetski rat s „one strane“, ovo je knjiga za vas. Ako vam je pak već pun kufer priča o ratovima, ovo je ponovno knjiga za vas. Ovo naime nije priča o smrti, već nešto sasvim suprotno. Smrt tijekom cijele radnje odiše ljudskošću i, ironično, više se ponaša kao čovjek no mnogi na ovome svijetu. U pamćenje se dotičnoga lika duboko urezala Liesel Meminger, djevojčica u potrazi za obitelji, koju je izgubila iz dvaju razloga: majka joj se, eto, suprotstavila vlastima imajući drukčiji svjetonazor, a njen je mlađi brat već po rođenju bio suvišan. Na njegovu je sprovodu Liesel prvi put „zgriješila“: ugledala je knjigu, zgrabila je i čuvala. Bila je to njena prva krađa, prva od mnogih.
Čak i smrt ima srce.
U Münchenu potom nailazi na novu obitelj: Rosu i Hansa Hubermanna. Upravo oni (Hans pogotovo) Liesel izvlače iz magle žaljenja i vode je ka novu životu koristeći se nečime tako opasnim, a tako ljekovitim – riječima. Dalje joj u priči Hans nudi pregršt romana koje valja pročitati, no malenoj Liesel to nikako nije dostatno. Kao što naslov knjige zbori, ona nastavlja krasti knjige uzduž i poprijeko, a jedina knjiga koju nije ukrala zapravo je Mein Kampf (što je i znakovito; borbe se ne kradu, bile one naše ili tuđe – one se jednostavno vode... ma kakve bile). Na taj način Liesel upoznaje i Židova koji se nalazi u Hubermannovu podrumu i, kao mali princ i lisica, postanu neodvojivi.
Teško je ovu knjigu svrstati i pod koji žanr. Nije u potpunosti za odrasle jer će većinu bolje razumjeti mlađa populacija čitatelja. Nije ni u potpunosti za njih jer su tema i okosnica radnje preteške za razumijevanje u mlađoj dobi. No ovo je, prije svega, priča o trijumfu nad samim sobom, a to je vrijedno čitanja kad god i gdje god se nalazite. Zusakovi junaci nailaze na nevjerojatno teške i bolne situacije, a ipak u svima njima pronalaze i malo svjetla.
Svake je noći Liesel silazila u podrum. Knjiga je stalno bila uz nju. Pisala je satima, pokušavajući svake noći dovršiti deset stranica svoga života. Toliko je toga trebalo uzeti u obzir, toliko stvari kojima je prijetila opasnost zaborava.
Tragedija neminovno dolazi – toga su svjesni i svijet izvan i svijet unutar knjige – no prije nje i nakon nje javljaju se utrke, smijeh, rukom napisane bajke te police i police prepune knjiga. A kada sve to nestane, ostaje tišina. Upravo je ona prepuna neizgovorenih riječi teških i Smrti, a kamoli ljudima. Međutim i one liječe. Stoga na neki način Kradljivica knjiga nije ništa drugo nego počast životima ovjekovječenima u knjigama. Možda nam Liesel i suputnica joj Smrt poručuju da ne moramo krasti živote dok smo živi. Čitajmo knjige, a u njima stranice i stranice tuđih života. Tko zna... Na jednoj se od njih jednom može pronaći i naš.
Iz Magazina
![](https://backend.gkr.hr/uploads/317969744_6066529400046802_138174777740434181_n_69cbcdd8a2.jpg)
Radio Benčić: Poslušajte cjelovite susrete s 10 autora druge sezone Knjige na nezgodnim mjestima
![](https://backend.gkr.hr/uploads/452933979_907849991388429_1601870398563785223_n_d1901c0ce1.jpg)
Video: Razgovori s Marinom Vujčić, Snježanom Banović, Đurđicom Čilić i Koranom Svilar na jutarnjim mjestima
![](https://backend.gkr.hr/uploads/rsz_img_8280_6798773e06.jpg)
5 stripovskih junakinja koje ćete poželjeti upoznati
Najave događanja
![](https://backend.gkr.hr/uploads/1692725043739_2_3d5a9f5734.jpg)
Predstavljanje knjige „Tlo pod nogama“ Melise Osmanović
![](https://backend.gkr.hr/uploads/PUNA_PEPELJARA_KORICA_1_3f2d77a27b.png)
„Mojih prvih 30“: Diana Rosandić Živković predstavlja četverojezičnu knjigu za djecu „Ćelavi jež“ i zbirku kratkih priča „Puna pepeljara“
![](https://backend.gkr.hr/uploads/image7_056d289882_35b0b9e4fa.jpeg)
Radio Benčić, medijsko-zvučna radionica za djecu
![](https://backend.gkr.hr/uploads/snng_naslovna_3c478300ba.jpg)
SAMO NEBO NAM JE GRANICA: radionica za filmonaute starije od 54 godine
![](https://backend.gkr.hr/uploads/fb_cover_svijetliji_0ac5529057.png)
Predstavljanje prvog fanzina kvarta "Benčić": o kulturi, kreativnosti i pokušajima
Predstavljanje zbirke poezije Jasminke Hržić-Grubelić "Izvan dimenzija"
Pretplati se!
Prijavite se za primanje "newslettera" Gradske knjižnice Rijeka i saznajte na vrijeme što se događa u našim odjelima i ograncima diljem grada, što se čita, komentira i preporučuje u Magazinu te koje nam se ideje vrte po glavi... I zapamtite - čitamo se na internetu, ali vidimo u knjižnici. :)
Vaša e-mail adresa neće biti otkrivena neovlaštenim trećim osobama i koristi se isključivo u svrhu informiranja.